ЧУВСТВО ЮМОРА КАК КРИТЕРИЙ ИНТЕЛЛЕКТА
DOI:
https://doi.org/10.18524/2410-2601.2003.3.179104Анотація
Ж.-Б. Мольер определил юмор как то, что отличает человека от животного. Исследователи изучили различные аспекты проявления смеха в человеческом мире. Человек по природе своей и по сути своего бытия прежде всего homo sapiens. И данная статья имеет своей целью проследить, какова связь чувства юмора с уровнем развития интеллекта, является ли наличие или отсутствие способности осознать комизм индикатором творческих возможностей мышления. Это имеет безусловно актуальное значение для современной философии, поскольку раскроет важнейшую черту человеческого мышления и прояснит малоисследованную значимость смеха для познания и творчества человека. Носителем духовности и творческого самосознания выступает человеческая индивидуальность. Поэтому такого рода связь является одним из выражений становления и развития индивидуальности. Постановка и решение данной проблемы требует определения позиций относительно смысла основных категорий, что и будет конкретными задачами данной статьи.##submission.downloads##
Опубліковано
2009-01-01
Номер
Розділ
ПІЗНАВАЛЬНІ ПОТЕНЦІЇ СМІХУ
Ліцензія
Авторське право (c) 2020 Докса
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by-nc/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution-NonCommercial 4.0 International License.
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:
- Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Attribution-NonCommercial 4.0 International (CC BY-NC 4.0).
- Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі.
- Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) роботи, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див. The Effect of Open Access).